Dalibor Martínek: Hřib, nepřítel Pražanů a aut. Bohužel radní pro dopravu
![Náměstek primátora Zdeněk Hřib](https://www.newstream.cz/uploads/article/660x464_fit/profimedia-0829397374.jpg)
Není to tak dávno, co se pražský radní pro dopravu Zdeněk Hřib, předtím pražský primátor, rodák z moravského Slavičína, kde strávil dětství, nechal fotit na tramvajové zastávce Ohrada. Pro mimopražské, to je na vrchním konci Žižkova. To je v Praze. A to při slavnostním okamžiku, kdy nechal ze dvou jízdních pruhů pro auta udělat jeden jen proto, aby rozšířil tramvajovou zastávku. Vytvořil dopravní kolony v jednom z frekventovaných míst města.
„Vyhovíme dlouhodobým žádostem občanů Prahy 3 zvýšit bezpečnost chodců i dětí, kteří se denně v okolí zastávky Biskupcova pohybují,“ uvedl tehdy. „Úprava zastávky Biskupcova přispěje ke zvýšení celkového komfortu a bezpečnosti této lokality v rámci rozvoje města krátkých vzdáleností. Nástupiště ve směru na Ohradu nyní rozšíříme ze stávající šířky 1,65 metru na zhruba 3,9 metru.“
Instantní marketingové kecy.
Pražané soptí, Hřib se raduje
Kam Hřib přijde, tam zhoršuje dopravu v Praze. Je to asi jeho temný záměr, nějak se pomstít Pražákům. Nikdo neví proč, vystudoval tady a usadil se. Nesmyslných cyklopruhů, využívaných téměř jedině poslíčky, kteří rozvážejí pizzy a vietnamské dobroty, přibývá. Silnice, původně určené pro auta, se zužují. Doprava se zahušťuje, neprůjezdných zón přibývá. Pražané uvnitř svých aut soptí, náměstek pro dopravu Hřib se asi raduje.
V Praze je registrováno 1,3 milionu aut. Což zhruba odpovídá počtu obyvatel. Co tento údaj znamená? Každý Pražan prostě chce mít auto, jezdit s ním ve svém městě. A samozřejmě na chalupu nebo na dovolenou, za babičkou. Tomu se říká volba nohama. Lidé to tak prostě chtějí.
Ale Hřib chce opak. Není úplně pochopitelné, proč nominant Pirátů, strany, která dostala v posledních obecních volbách necelých osmnáct procent hlasů při volební účasti necelých 44 procent, neboli má mandát osmi procent Pražanů, ryje v pražské dopravě jako divočák.
Česká televize a Český rozhlas jsou dvě posvátné krávy politiků. Mluví se o nich jako o garantu objektivních, vyvážených informací pro veřejnost. Ale zároveň do řídících orgánů, rad, cpou politici jednoho svého nominanta za druhým, aby měli pod kontrolou tok informací. Nyní se vede boj o poplatky pro tyto krávy. Protože politikům záleží na tom, jak tato dvě média budou o nich informovat.
Dalibor Martínek: Zvýšit poplatky za televizi a za rádio? Spíš je zrušit. Veřejnoprávní média ztratila smysl
Názory
Nový průzkum
Teď se nepřítel aut Hřib vytasil s novým průzkumem, podle kterého lidé touží po elektrických cargokolech. To je nějaká novinka. Kde tyhle nápady hledá, ví čert. Asi na zahraničních konferencích o cyklojízdě ve městech. Ať se inspiroval kdekoliv, nyní vydal výsledky svého nového průzkumu. Pardon, jeho průzkum to asi není. On ho možná zadal, platí erár, občané, Pražané. A výsledek byl předem jasný. Čekal by snad někdo, že oním výsledkem bude láska Pražanů k autům? Cha.
[[Twitter status: https://twitter.com/ZdenekHrib/status/1811663429108724170]]
Jak Hřib zveřejnil na síti X, 38 procent podnikatelů vyjádřilo zájem o elektrická cargokola. A stejného smýšlení je prý dokonce 41 procent soukromých osob. Asi byly dobře položené otázky. Jak říká Hřib v přiloženém komentáři, cenná data může město využít „pro dobře zaměřenou podporu nákladní cyklodopravy.“
Jak se říká, kde je cíl, najde se i cesta. Na cíli zlikvidovat v Praze auta se na magistrátu usilovně pracuje. A cesta k podpoře kol, tentokrát nákladních, už se za erární peníze prošlapává.
Léto je v prostředku, cyklisté v Česku zaplnili každou píď prostoru. Potkáte je na silnici první i druhé třídy, na každé cestě v Praze, samozřejmě i v dalších městech. Potkáte je na lesních cestách, kde si razí prostor. Potkáte je prostě všude.
Dalibor Martínek: Vytvořme rezervace pro cyklisty. Aby neohrožovali normální lidi
Názory
Ministr pro místní rozvoj a šéf Pirátů Ivan Bartoš dva a půl roku seděl na novele stavebního zákona. Prvního července vstoupila v platnost, máme jeden týden zkušeností. Ta základní je, že Bartoš dělal vše na poslední chvíli. Chtělo by se říci, že zvrtal, na co sáhl. To by ale nebylo spravedlivé. Faktem je, že jeho úřad neuměl pořádně vypsat veřejné zakázky na vytvoření portálů, úředníci nebyli včas s novým systémem seznámeni, nebyli proškoleni, taktéž investoři neměli do poslední chvíle potřebné informace. Všeobecně se čekal kolaps celého povolovacího řízení.
Dalibor Martínek: Ivan Bartoš na stavebním zákonu zkazil, co mohl. Ale vysedí to
Názory